![](images/additions.gif)
Авторський рейтинг від 5,25 (вірші)
2024.08.18
23:34
Гаразд, погоджуюсь на нічию
Не в ніч, гадаю, краще на світанку…
Якщо вже так, зустрінемось в раю
Там, кажуть, роздають не хліб, вівсянку…
Запаримо її у молоці…
Добавимо на смак пів ложки меду
Бо пара ганнібалів — молодці,
Не в ніч, гадаю, краще на світанку…
Якщо вже так, зустрінемось в раю
Там, кажуть, роздають не хліб, вівсянку…
Запаримо її у молоці…
Добавимо на смак пів ложки меду
Бо пара ганнібалів — молодці,
2024.08.18
20:24
Відійшов у небуття легендарний французький актор Ален Делон.
Він створював на екрані образ волелюбного героя, який не хоче і не може миритися з несправедливістю.
Таким він був й у житті. До останніх своїх днів активно підтримував Україну в її війні прот
Він створював на екрані образ волелюбного героя, який не хоче і не може миритися з несправедливістю.
Таким він був й у житті. До останніх своїх днів активно підтримував Україну в її війні прот
2024.08.18
18:06
А ось і нічка в довгій темній сукні,
Зірки шпильками заблищали,
І неба з місяцем ясна сполука
Пишалася на п'єдесталі.
...А він все грав і грав на саксофоні
Мелодію чарівну ночі.
І сумніви розвіяли мусони,
Зірки шпильками заблищали,
І неба з місяцем ясна сполука
Пишалася на п'єдесталі.
...А він все грав і грав на саксофоні
Мелодію чарівну ночі.
І сумніви розвіяли мусони,
2024.08.18
17:58
Все життя ти натхненно творив,
не журився, не нив і не охав.
Як останній душевний порив,
відлітає славетна епоха…
Так і личить кіно королю,
і таке випадає не вперше, –
ти на небо пішов без жалю,
не журився, не нив і не охав.
Як останній душевний порив,
відлітає славетна епоха…
Так і личить кіно королю,
і таке випадає не вперше, –
ти на небо пішов без жалю,
2024.08.18
17:03
В кімнаті надто багато світла
Він затягує вікно блякло-зеленою шторою.
Кімната тьмяніє. Саме таке у нього відчуття, —
Відчуття півсну, бажання сховатися,
Але все ще чути переспів птахів на залитій сонцем вулиці.
«Все це умовності», — думає він приг
Він затягує вікно блякло-зеленою шторою.
Кімната тьмяніє. Саме таке у нього відчуття, —
Відчуття півсну, бажання сховатися,
Але все ще чути переспів птахів на залитій сонцем вулиці.
«Все це умовності», — думає він приг
2024.08.18
16:25
Де соловей співав, та хутко змовк,
Де місяця відбиток бовваніє
Серед напівзаплющених зірОк,
У чагарях нічних моїх думок
Біла сова шукала для гніздів'я
Безпечне місце - висидіть надію.
Як біле розправлялося крило,
Де місяця відбиток бовваніє
Серед напівзаплющених зірОк,
У чагарях нічних моїх думок
Біла сова шукала для гніздів'я
Безпечне місце - висидіть надію.
Як біле розправлялося крило,
2024.08.18
15:23
І (ХІV)
Ймовірне диво неймовірних чар --
Усю валюту -- долари чи євро --
Їй-Бо програв, напевне, мов картяр,
Аби вогонь відчути той, що жеврів,
Та розгорівсь офірою -- в Тартар! --
Ймовірне диво неймовірних чар --
Усю валюту -- долари чи євро --
Їй-Бо програв, напевне, мов картяр,
Аби вогонь відчути той, що жеврів,
Та розгорівсь офірою -- в Тартар! --
2024.08.18
13:43
Прогуляємось, Андрійку, ботанічним садом?!
А онукові малому, звісно ж, все цікаво,
Тож на ті слова бабусі відгукнувся радо.
Дідусь зайнятий постійно, повсякчас у справах,
А бабуся із онуком кожен день гуляє.
Де вони за оцей тиждень тільки не бували.
А онукові малому, звісно ж, все цікаво,
Тож на ті слова бабусі відгукнувся радо.
Дідусь зайнятий постійно, повсякчас у справах,
А бабуся із онуком кожен день гуляє.
Де вони за оцей тиждень тільки не бували.
2024.08.18
09:08
Мені пощастило бачити її картини - чудернацькі звірі з людськими очима, фантастичні птахи, яскраві рожево-малинові квіти, розлогі павутиння-дерева…
Вона малювала лівою рукою - ближче до серця…
Її унікальними роботами були просто зачаровані Пабло Пікассо
Вона малювала лівою рукою - ближче до серця…
Її унікальними роботами були просто зачаровані Пабло Пікассо
2024.08.18
05:54
Скровлені ракетами руїни
Й чад пожеж, край стишених шляхів, –
Звуть на бій за волю України
Вірних клятві доньок і синів.
Здійнята війною веремія
На хоробрих не нагонить страх, –
Іскри гніву й спалахи надії
Осявають світлом страдний шлях.
Й чад пожеж, край стишених шляхів, –
Звуть на бій за волю України
Вірних клятві доньок і синів.
Здійнята війною веремія
На хоробрих не нагонить страх, –
Іскри гніву й спалахи надії
Осявають світлом страдний шлях.
2024.08.18
00:57
Я би трішки поперчив
І навпроти зупинився б
Те, що вчора начепив
Коли сам собі наснився…
Розіслав би до газет
Лиш до тих, що смітникові
І віддав би свій жакет
І навпроти зупинився б
Те, що вчора начепив
Коли сам собі наснився…
Розіслав би до газет
Лиш до тих, що смітникові
І віддав би свій жакет
2024.08.17
18:59
Співатиму я ще тобі, зажди,
Коли розбавить сльози струмінь прісний,
Душа моя огорнеться у пісню
Джерельної холодної води.
Пробач, коли від того защемить.
Співатиму я, мабуть, дуже тужно,
Як скине пелюстки спізніла ружа
Коли розбавить сльози струмінь прісний,
Душа моя огорнеться у пісню
Джерельної холодної води.
Пробач, коли від того защемить.
Співатиму я, мабуть, дуже тужно,
Як скине пелюстки спізніла ружа
2024.08.17
16:15
Карнавали облич, фарбованих всіма барвами
Трубадури безпам’яті, лагідних речень
Купідони пркляті, злидарі красномовні
Прожилкований розпачем мармур
Непрозірний пожежницький плексиглас
Танці весело-жорстоких дітей вогню
в усмшках Любови
На вулицях с
Трубадури безпам’яті, лагідних речень
Купідони пркляті, злидарі красномовні
Прожилкований розпачем мармур
Непрозірний пожежницький плексиглас
Танці весело-жорстоких дітей вогню
в усмшках Любови
На вулицях с
2024.08.17
12:24
А є ж і без слів пісні...
Слова їх заблудилися в дорозі
і бозна, чи до голосу дійдуть.
...А є ж і суцвіття слів,
котрі несуть в собі мелодію.
І з-поміж бідних той найбідніший,
в чиєму серці не звучить вона,
аби розрадить в мить найгіршу.
Слова їх заблудилися в дорозі
і бозна, чи до голосу дійдуть.
...А є ж і суцвіття слів,
котрі несуть в собі мелодію.
І з-поміж бідних той найбідніший,
в чиєму серці не звучить вона,
аби розрадить в мить найгіршу.
2024.08.17
09:07
Ми з тобою чимось схожі
Чимось різні, чимось ні…
Запитаємо прохожих,
Підскажи — мо по весні?
Запитав і вліз в мовчанку
Приголубив - хоч застрель…
Одне в однім обіцянки —
Чимось різні, чимось ні…
Запитаємо прохожих,
Підскажи — мо по весні?
Запитав і вліз в мовчанку
Приголубив - хоч застрель…
Одне в однім обіцянки —
2024.08.16
22:46
Він серед нас... Ти - пінь… розлитий квас…
Народжуються рими. День покори…
Щоб свідчити охоче проти нас
Із виходом і входом в коридори…
Тоді скажи… ні-ні, допоможи
Розкласти суперечки по полицям
Ти ж наче свій, до заздрощів, мужик…
Останні надходження: 7 дн | 30 дн | ...Народжуються рими. День покори…
Щоб свідчити охоче проти нас
Із виходом і входом в коридори…
Тоді скажи… ні-ні, допоможи
Розкласти суперечки по полицям
Ти ж наче свій, до заздрощів, мужик…
Останні коментарі: сьогодні | 7 днів
![](images/additions.gif)
2024.08.17
2024.08.04
2024.07.25
2024.07.05
2024.07.04
2024.07.02
2024.06.26
• Українське словотворення
• Усі Словники
• Про віршування
• Латина (рус)
• Дослівник до Біблії (Євр.)
• Дослівник до Біблії (Гр.)
• Інші словники
![Тлумачний словник Словопедія](http://img.slovopedia.org.ua/button88x31.gif)
Автори /
Микола Соболь (1973) /
Вірші
Травнева ніч
• Можлива допомога "Майстерням"
Публікації з назвою одними великими буквами, а також поетичні публікації і((з з))бігами
не анонсуватимуться на головних сторінках ПМ (зі збігами, якщо вони таки не обов'язкові)
Травнева ніч
Тече крізь білі пелюстки
з небес потік жовтаво-млявий,
поснули соковиті трави
на березі Дунай-ріки,
шепоче щось верба плакуча,
хмарини збилися до кучі,
між них видніються зірки…
і тіні дві, то ми з тобою
стоїм над тихою водою,
а мимо нас пливуть роки.
15.07.24р.
з небес потік жовтаво-млявий,
поснули соковиті трави
на березі Дунай-ріки,
шепоче щось верба плакуча,
хмарини збилися до кучі,
між них видніються зірки…
і тіні дві, то ми з тобою
стоїм над тихою водою,
а мимо нас пливуть роки.
15.07.24р.
• Можлива допомога "Майстерням"
Публікації з назвою одними великими буквами, а також поетичні публікації і((з з))бігами
не анонсуватимуться на головних сторінках ПМ (зі збігами, якщо вони таки не обов'язкові)
Про публікацію